- RELEASED - www.HoundDawgs.org
Vær nu ærlig, du savner ham.
Hver dag.
Og så fik du denne her ide.
Den frosne mand.
Han ældes ikke. Han ændrer sig ikke.
Du kan ikke lide forandringer.
Det har jeg ikke noget imod.
Helt ærligt, skat.
Du har fortalt mig om dit hus.
At han stadig er på svareren, samt hans tøj i skabet.
- Må jeg ikke savne min mand? - Skån mig, Dr. Bird.
Du har været, hvor jeg er.
Hvis jeg sad og talte, om hvorledes min mand gik bort for 20 år siden, -
- uden at ændre noget, bare for at holde fantasien i live om at han ikke er død.
Men han er faktisk dybfrossen i et kryokammer
Han vender tilbage.
Du kan godt se det?
At det er dig, som er den frosne?
Lad mig høre om din mor.
Hun døde, mens hun fyldte opvaskemaskinen.
Torsdag d. 2. Januar. Jeg var fem år gammel.
Vi var i det gule hus på Potsdamer Platz.
Det var, mens far var udstationeret i Tyskland.
Jeg havde korte bukser og en dinosaurus trøje på, -
- mens jeg sad på gulvet og legede med silly putty.
Kan du huske, man kunne trykke det ned i avisens tegneserier -
- og kopiere det? Som Marmaduke samt andre.
Klokken var 9:15, og det regnede.
Så holdt det op, og solen brød frem.
Jeg sad og pressede silly puttyen ned i avisen på gulvet.
På det her sort- og hvidbølgede linoleum.
Køkkenet er opvarmet af dampen, der kommer når du åbner opvaskemaskinen.
Hun havde sat tallerknerne på plads og tog bestikkurven ud.
Vidste du, den hed det, en bestikkurv?
Nej.
Hun tømmer den for middagstallerkner, -
- og synger med på "99 luftballons" i radioen.
Hun havde en dejlig stemme.
Du tilbringer en del tid i dette minde.
I fortiden.
Jeg vil gerne se mig selv som en tidsrejsende.
Jeg tager tilbage, tilbage, tilbage.
Men det eneste jeg kan, er at se på.
Kan du ikke se, hvor skadeligt båndet mellem jer er?
Jeg ved, hvorfor du tror det, men vi er faktisk...
Ens.
- Basalt set. - Basalt set.
- Måden vi går på og sådan at vi... - Næsten afslutter hinandens sætninger.
Ikke at vi er. Jeg ved, at vi ikke er ens bogstavligt talt, altså den samme krop.
- Det ville være... - Vi er ikke skøre.
- Vi elsker bare... - Elsker at være sammen.
Ikke elske, men...
Hvad gør den... Hvem gør den fortræd?
- Det er min... - Det er det, jeg vil vide.
Jeg fornemmer en del modvilje.
Sagde du ikke til mig, at du var den sidste dreng i klassen, der udvikledes?
Fik dybere stemme og hår forneden.
Det er ikke et kapløb. Det en dreng gennemgår.
Han fysiske og følelsesmæssige vækst.
Det er resultatet, der tæller.
Ser jeg nu mindre mandig ud for dig?
Forsøger bare at få dig til at se sandheden.
Denne konstante vrede.
Du føler dig isoleret fra verden, men det ikke verden, der isolerer dig.
Det gør du.
Jeg ved bare, at du...
Prøver på at hjælpe.
Men det gør det ikke, af en eller anden grund, føles det rigtigt.
Fortæl om det.
Jeg ved ikke. Der er -
- noget galt.
Næsten som en drøm, du ved? Men ikke interessant.
Mere som en, hvor du folder vasketøj.
Eller spiser. Alt virker normalt, men på en måde så ved du besked.
Godt så.
Det gamle ur på væggen siger, det er tid til din medicin -
- så vi fortsætter i morgen.
Okay?
Sydney Barrett, til sygeplejerskens kontor. Dette er advarsel nummer et.
29 har du. Og du har 14.
Din serv.
Stikprøve. Ud med armene.
Skal jeg...
Det er bare... at, jeg ikke kan lide at blive rørt ved. Der er en note i...
Det er bare spyt, ikke?
Menneskeligt spyt?
Måske har han spist yoghurt. Som en cremet...
Hvad er han på? Klonopin? Ja, klonopin, eller...
Hold da op. Yoghurt og klonopin. Det er...
En cocktail.
Tænker du aldrig over, hvordan han var, inden han kom her?
Havde han en bankkonto eller en kæreste?
- Måske elskede han hunde. - Alle elsker da hunde.
Ikke mig.
Jeg mener, hvem var han før dette.
Hvem var du? Hvem var jeg?
Der er ikke noget før.
Ikke efter at sygdommen starter.
Det er løgnen, den ondeste joke.
På en eller anden måde, med den rigtige dosering, den rette terapi -
- stå på et ben, røre din næse -
- så kunne alle gå tilbage til... Hvad?
At elske hunde?
200 på at den går i stykker før den rammer gulvet.
Den går aldrig i stykker.
- Aldrig sige aldrig. - Hej.
- Der er tærte til frokost. - Jeg har oplysninger indefra.
Fiskefingre, broccoli buketter, og tærte.
Kirsebær.
Paul kender en fyr fra cafeteriet.
Det er... Jeg ved, at du elsker det.
Har I lagt mærke til, at der er en anderledes dør på sydgangen?
- Hvordan anderledes? - Som en værelsesdør, som fra en...
David, hej. Tid til din session.
Nå, hvordan har du det?
Godt, Jeg har været... Meget klar, faktisk
Jeg føler virkelig at jeg har fundet mig selv.
En rytme.
En følelse af fred.
Har læst en del, og malet.
Og er blevet rigtig god ven med Syd.
Verden begynder at give mening.
Godt.
Og de spørgsmål du plejede at stille...
Følelsen af adskillelse, en forskellighed, fra resten af verden?
Jeg har en nu, ikke?
Et forhold, og det... jeg ved ikke. Jeg føler jeg har styr på det.
Som mine forventninger. Jeg prøver ikke at gøre mere, end jeg kan klare, -
- men samtidig har jeg så meget mere end...
Frygter du nogensinde at miste det?
Det gjorde jeg.
Hele tiden.
Tænk på det fatamorgana, eller hvordan den følelse, klarhed...
At det måske bare -
- er et symptom på den anden side af sygdommen, der viser sig.
- Du taler om mani. - Ja.
Folk taler altid om den depressive side, -
- men det er den anden side, følelsen af usårlighed -
- der...
Der er farlig.
Jeg vil ikke ødelægge det, forstår du?
Nu hvor jeg har balance.
Stop.
- Ingen tærte til dig. - Hvad? Hvorfor?
- Her. Tag min. - Nej.
Spis.
- Nej. Ikke hvis du ikke må få. - Gør det bare. Det er kun tærte.
- Der er insekter! Insekter! Insekter! - Hvad er der galt?
Bøh.
Kors.
- Må du være her inde? - Vær ikke en kylling. Flyt dig.
- Hvad? - Ingenting.
Det er bare... Har du haft den følelse -
- som om at noget er sket før?
Men på en anden måde.
Så... Som déjà Vu, men anderledes.
Er du lykkelig? Her?
Se på os.
- Hvorfor skulle jeg ikke være lykkelig? - Det ved jeg ikke.
Men skulle vi ikke prøve at få det bedre, komme ud?
Jeg har det ikke godt "derude".
Det er for meget, for larmende.
Det er livet. Hvad livet er.
Den sidste gang jeg prøvede "livet", -
- endte jeg med en ledning rundt om halsen, så...
Jeg siger ikke...
Jeg ved det ikke er nemt, men alligevel.
Du kan ikke være her for evigt, sluge piller fem gange om dagen.
For det første, er det to gange om dagen.
For det andet, måske... Hvem ved?
Måske giver de os vores eget værelse. Vi kunne være sammen.
Du ved, simpelt, bare leve en dag ad gangen.
Indtil hvad? Knogleskørhed?
Ønsker du virkelig at blive gammel i et sindssygehospital?
- Dø her, blandt de... - Hvad? De andre tosser?
Måske skulle vi. Måske hører vi til her.
Lenny... Dr. Busker, hun siger -
- at ikke alle er i stand til at klare det virkelige liv, sliddet.
Og jeg med min sensitivitet...
Jeg har brug for rutinen, jordforbindelsen. Jeg har det godt.
Jeg kan ikke blive her.
End ikke for mig?
Abilify.
Brintellix.
Chlorpromazine.
Duloxetine.
- Escitalopram. - Hvilken dejlig dag.
- Flupentixol. - Det er en indsprøjtning.
- Har du nogensinde set en himmel så blå? - Det kan også være en pille.
Det er godkendt. Geodon.
- Vi træner vores hjerner. - Ja, det ser jeg.
- Undskyld. Jeg har sovet dårligt. - Er det drømmen igen?
Jeg er i et værelse, der ikke er et værelse...
Fyldt med mennesker jeg ikke kan se.
Og der en følelse som om vi allerede er døde.
Vi ved det bare ikke.
Clozapine.
- Eller Effexor i store doser. - Ja.
Personligt drømte jeg om en meget stor isterning, -
- som, jeg kunne dræbe for, som en limonade.
- En god, iskold... - Min var... Vent.
Husker du den gamle film, "En verdensomsejling under havet"?
- Melanie? - Hvad?
- Hvad drømmer du om? - Kærlighed.
Har I gutter bemærket en dør ude i gangen?
Den er der ikke altid.
Hvor er den så? Når den ikke er der, mener jeg.
- Præcis. - Hvad?
Hvordan kan en dør være der og ikke være der samtidig?
Andre dimensioner, måske.
Eller fysisk forskydning baseret i en fire-dimensional geometri.
Eller mere simpelt, personen, dig, -
- forveksler en gang med en anden.
- Det er ikke noget jeg finder på. - Åh nej, ingen sagde "finder på".
Jeg sagde "forveksler", som i udskiftning af gange -
- og hvordan en erindring kan forveksles med en anden erindring.
Nej. Det er noget andet.
Hold den tanke. Jeg skal ud på... lille drengs rummet.
- Onkel! Onkel! Det er mig. - Undskyld.
Sikke et et greb du har.
Jeg er lige ved siden, okay? Hvis du bliver bange, så bank på væggen.
Bekræftet.
Namaste.
Hallo.
Guten Tag?
Buenos tardes.
Konnichi wa?
Jeg... Er det... Drømmer jeg?
Jeg så en isterning, som en stor...
Kan du hjælpe mig derhen?
Måske.
- Måske hvad? - Jeg tænkte på den dør, -
- og hvordan den er der sommetider, og ikke andre tider.
Og hvordan... jeg sagde det ikke før, men jeg hørte bankelyde derinde, -
- som om nogen ville ud. Bortset fra at ingen andre...
Og så tænkte jeg, du ved jeg har haft den følelse i ugevis -
- af hvordan dette sted nogen gange bare synes uvirkelig.
Og i denne bog om drømmestadier og hukommelsespaladser, -
- og den ide om at måske dette sted, hospitalet, -
- måske er en version af virkeligheden. Og ikke selve virkeligheden.
- Hvad? - Vær forsigtig.
- Hvad mener du? - Ingenting. Det er...
Bare at med din diagnose og de ting du siger, -
- hvis de finder ud af det, så forhøjer de din medicin.
Hvad mener du?
Hvad har imaginære døre at gøre med ikke at ville berøres?
- Hvad mener du berøres? - Du ved, min sag.
At jeg ikke kan lide berøring. At det gør ondt.
Øh, det, øh... Det er ikke...
Du er herinde på grund af vrangforestillinger, ikke?
- Ser ting der ikke er virkelige. - Nej. Det er dig.
Mig? Nej, jeg er maniodepressiv.
Trist, glad. Trist, glad. Meget op og ned.
Husker du alle historierne, vågen 72 timer i træk -
- den hektiske alfabetisering, og så bandt jeg en knude.
Hvad snakker du om?
Du er skizofren.
Jeg har en antisocial personlighedsforstyrrelse.
- Skizofren? - Jeg er ikke...
Jeg har ikke skøre tanker. Du er... Hvorfor siger du det?
- Du har ret, jeg er sikkert... - David.
Hør her, jeg beklager. Du har det meget bedre nu.
Og jeg skulle ikke have... Dr. Busker siger også -
- at man ikke skal vække en søvngænger.
Jeg vil bare gerne være sikker. Jeg ved, at når jeg får det bedre -
- og tristheden letter og manien tager over, så føles det godt i starten.
Jeg får mere energi og bliver mere positiv.
David, jeg er ikke psykotisk.
Det har jeg aldrig sagt, skat. Du har det meget bedre nu, end da du...
Husker du ikke, at de bandt dig fast? Rablende og voldelig.
Kan du ikke...
Tag nogle dybe indåndinger.
Det er bare et hospital. Alle dørene er hospitalsdøre.
Jeg...
- Jeg er nødt til at gå. - Syd.
Syd! Vent!
Syd!
Jeg dræbte din ven...
- Vil du være min kæreste? - Hej, smukke!
Jeg er magikeren.
- Sydney? - Hej.
Hvad laver du herude? Alt er lukket ned.
Undskyld. Jeg har lige været på toilettet.
- Kan du lide musik? - Musik?
Jeg har haft succes på det seneste med musikterapi.
Patienterne finder det beroligende.
Jeg kan lide musik, men det er sengetid.
Det er okay.
Prøv.
Tag dem på.
Det er smukt.
- Hvad er det? - Fårekyllinger.
- Fårekyllinger? - Lyt.
Cary?
Når foråret kommer, forlader fugleungerne reden.
Har du set... Hvor er Cary? Er han derude?
"Sikke store øjne du har," sagde ulven.
Hold op. Jeg er nødt til at finde ham.
Ung. Men ikke for ung.
Pas på. Jeg bider.
Det gør jeg også.
Lad være.
Har du prøvet at spise et dyr, der stadig var levende?
Der er en... lugt. En varme.
Du brænder.
Du kan løbe, søde.
Men der er ingen steder at løbe hen.
- Ingen vil have dig her. - Hvad?
Jeg sagde, du er uønsket.
- Jeg har venner. - De foregiver kun at kunne lide dig.
Du ved godt, jeg har ret.
Du har følt det hele livet. Du er en særling. Du er frastødende.
Vi er tvunget til at have dig her, men inderst inde -
- er vi ved at brække os, når du er i nærheden.
Stop!
Hvad er der min elskede?
Ja, jeg er her.
Jeg har ventet.
Det kan jeg forstå.
Jeg er på vej.
Jeg forstår det ikke, kan du ikke bare snakke til mig?
Hej, David?
- Mødet er ikke før om morgnen. - Det ved jeg. Har du set Syd?
Jeg har ikke set hende. Hun må ikke være svær at finde, det jo en lukket afdeling.
- Jeg har ledt overalt. - Kom, sid ned.
Jeg begynder at Tvile på, om hun er den rigtige for dig.
Du gør hvad.. Vi er forelskede.
Ved du hvad kærlighed er? Et kemikalie -
- elektroner som din hjerne udsender.
Ved du hvad snyltekøller er?
Det er en svamp som inficerer myrer. Den er virkelig fantastisk.
Sporerne overtager det centrale nervesystem -
- og tvinger dem op, til et højt punkt. Og så begynder svampen at vokse -
Spirer fra toppen af deres hoved. Som en gren -
- og dræber dem selvfølgelig.
Alt det for at sprede nye sporer og inficere flere myrer.
Det tænker jeg på, når kærlighed nævnes.
- Et, jeg har ikke set hende var nok. - Sig mig, hvad er meningen med kærlighed?
Al den stræben, venskaberne.
Jeg mener hvad er meningen med babyer?
- Du mener liv? - Ja, liv.
Hvad er meningen med livet?
Alle jer som render rundt og forsøger hvad? At være glade, opfyldende?
- Det må du fortælle. - Jeg siger dette.
Der er kun en i det mangfoldige rum, som betyder noget.
Gud.
Og ved du hvorfor Gud betyder noget?
Magt.
Det er meningen med det du kalder livet.
Den eneste pointe, magt.
Det må Walter forstå.
David...
Jeg kendte din far, vidste du det?
- Min... - Din rigtige far.
Fyren som gav dig væk?
Jeg ved det, surt show. Apropos et røvhul -
- opfører sig så helligt, men giver hans eneste søn væk.
Stop...
Han troede han kunne skjule dig fra mig. Men han tog fejl.
Jeg fandt dig.
Sådan en sød lille baby -
- og mig, din helt egen.
Gående, talende svamp.
- Hvad tror du han siger. - Når han finder ud af det?
Jeg forsøger at hjælpe dig. Du har så meget potentiale.
Du er mere magtfuld end jeg havde forstillet mig.
Jeg overvejede at forgifte dig. Men vores kræfter sammen det er noget af en cocktail.
Vi kunne give Gud noget for pengene?
Men så alt det kærligheds pjat..
Jeg begynder at tro jeg må gøre det alene.
Ved du hvad der sker med dig i scenarioet?
- Doktor... - Lenny..
Vi har kendt hinanden siden du var spæd.
- Hvad gjorde mod Syd? - Hold nu kæft!
Jeg prøvede at gøre det komfortabelt. Jeg lod dig have venner, din kvinde.
Men faktum er det er for meget arbejde.
Og det eneste jeg har brug for, er din krop -
- og dit sind..
Jeg er ligeglad med dig sind.
- RELEASED -
www.HoundDawgs.org